Методологічний підхід до визначення сутності систем агропромислових ринків - Нікішина, Оксана (Acta Academiae Beregsasiensis. Economics, 2025)
Товарні ринки та їх системи відіграють провідну роль у продукуванні національної доданої вартості, як головного ресурсу економічного відродження держави. Пріоритетне завдання реалізації внутрішнього й зовнішнього потенціалу стратегічних ринків для забезпечення їх національної укоріненості обумовлює необхідність розробки нової методології дослідження систем агропромислових ринків. У роботі проаналізовано сучасні методологічні підходи до визначення сутності продовольчих і ринкових систем, зокрема, ланцюговий підхід ФАО, інклюзивний підхід розвитку систем ринків (MSD), що дозволило встановити їх змістовні ознаки, переваги й недоліки застосування в наукових розробках. Обґрунтовано сутнісний зв'язок теорії вертикально суміжних ринків з головними підходами до визначення систем. На основі синтезу теорії суміжних ринків та деяких елементів системного підходу ФАО й інклюзивного підходу MSD запропоновано авторське визначення категорії «системи агропромислових ринків», що базується на врахуванні внутрішніх і зовнішніх взаємовпливів різних ринків у єдиній системі. Наголошено, що базовий принцип відновлення України «Build back better» доцільно покласти в основу розбудови систем ринків, яка передбачає не просто довоєнне відновлення, а реконструкцію та появу нових структурних складових і зв’язків між ними. Запропоновано типологію систем вертикально суміжних агропромислових ринків за низкою ознак, зокрема, товарними межами, доступністю для малих виробників і домогосподарств, домінуючим напрямом руху товарно-фінансових потоків, реакцією на виклики й загрози. Визначено структуру системи вертикально суміжних ринків (на прикладі ринку зерна й продуктів його переробки) та перспективні напрями її розбудови. Обґрунтовано іманентні характеристики систем агропромислових ринків, які доцільно враховувати в ході розроблення й впровадження комплексних механізмів їх розбудови в умовах безпекових загроз. Наукова новизна дослідження полягає у вдосконаленні методології розбудови систем агропромислових ринків на основі відтворювального та резильєнтного підходів шляхом визначення сутності, взаємодій і взаємовпливів суміжних і пов’язаних ринків у системах. Отримані результати дослідження формують наукове підґрунтя для модернізації державної агропромислової політики на засадах національно укоріненого розвитку у воєнно-повоєнний період.